Vasily Vasilievich Gippius | |
---|---|
Födelsedatum | 26 juni ( 8 juli ) 1890 |
Födelseort | Med. Artyomovo, Ostrovsky Uyezd , Pskov Governorate |
Dödsdatum | 1 mars 1942 [1] (51 år) |
En plats för döden | |
Land | |
Vetenskaplig sfär | litteraturkritik |
Arbetsplats | Perm University , Pushkin House |
Alma mater | Sankt Petersburgs universitet |
Akademisk examen | Doktor i filologi |
Akademisk titel | Professor |
vetenskaplig rådgivare | F. A. Braun , S. A. Vengerov , I. A. Shlyapkin |
Studenter | S.V. Turaev , G.M. Fridlender |
Känd som | gogololog, poet , översättare |
![]() | |
Mediafiler på Wikimedia Commons |
Vasily Vasilyevich Gippius (26 juni ( 8 juli ) , 1890 , byn Artyomovo, Pskov-provinsen - 7 februari 1942 , Leningrad ) - Rysk poet och översättare , litteraturkritiker , doktor i filologi , professor vid institutionen för rysk litteratur vid Perm University 1924-1930), professor, chef för avdelningen för rysk litteratur vid Leningrads universitet (1937-1942). Senior forskare vid Institutet för rysk litteratur vid USSR:s vetenskapsakademi . Medlem av Unionen av sovjetiska författare , forskare av verk av N. V. Gogol , A. S. Pushkin , M. E. Saltykov-Shchedrin , ordförande för Pushkin-kommissionen vid USSR Academy of Sciences. Bror till Vladimir Gippius .
Källor anger olika datum för vetenskapsmannens liv och död, och skiljer sig också åt när det gäller att ange platsen för hans födelse [2] [3] [4] [5] . Den minst motsägelsefulla informationen är att Vasilij Gippius föddes den 26 juni (8 juli) 1890 [6] [7] i familjen till en riktig statsråd , biträdande chef för inrikesministeriets zemstvo-avdelning (1895), chef för inrikesministeriets vidarebosättningsavdelning (1901) [ 8] , och ledde därefter [7] zemstvoavdelningen vid inrikesministeriet Vasilij (Wilhelm) Ivanovich Gippius (1853-1918). Den antika familjen Gippius härstammar från Tyskland , poetinnan ZN Gippius hörde också till den . Familjen till Vasily Gippius var ortodox.
I sin självbiografi skrev Vasilij Vasilyevich om sin far att han "dragit till litteraturen", var anställd på litterära tidskrifter under pseudonymen V. Gersi [9] , översatt från italienska Dante , Petrarch och några andra poeter. Han var i korrespondens med akademikern Alexander Veselovsky [2] . En fars kärlek till poesi överfördes till alla hans söner: Vasilys äldre bror, Vladimir Gippius , var en berömd symbolistisk poet i Sankt Petersburg (pseudonymerna Vl. Bestuzhev , Vl. Neledinsky ). Förutom litterär kreativitet undervisade Vladimir vid Tenishevsky-skolan , såväl som vid M. N. Stoyuninas gymnasium och publicerade litterära och kritiska verk. En annan äldre bror, Alexander (död 1942), skrev också poesi. Han placerade dem i många symbolistiska publikationer, signerade G. Zaronin, Alexander Nadezhdin .
Fredagar i "Hyperborea"
Blomningen av litterära rosor.
Och alla jordiska trädgårdar är mer färgstarka
På fredagar i "Hyperborea",
Som under en luftfenas trollstav, har
blomsterträdgården växt.
Fredagar i "Hyperborea"
Blomningen av litterära rosor.
Mikhail Lozinsky kommer ut,
Röker och skämtar,
Med en far-mammas själ kommer
Mikhail Lozinsky ut, Med en
gigantisk hand som smeker
sitt tidningsbarn kommer
Mikhail Lozinsky ut,
Röker och skojar.
Nikolai Gumilyovs
ben är högt upp.
Långt borta i Tsarskoe tjuter Lyova ,
Nikolai Gumilyovs
För ett symboliskt bett
Spridda pärlor är
Nikolai Gumilyovs
ben högt höjt.
Akhmatova ser på alla med en ledsen och berusande blick,
Ser
in i ögonen på de tysta gästerna Med en
sorgsen och berusande blick var
Hennes doftande päls
en riktig bisamråtta .
Akhmatova tittar på alla med en
ledsen och berusande blick ...
I brödernas liv var en nära bekantskap med Alexander Blok , med vilken Alexander Gippius studerade vid historiska och filologiska fakulteten, av stor betydelse . En dikt av Alexander Blok "Till Vladimir Bestuzhev" är känd - den äldsta och mest framgångsrika poeten av de tre Gippius-bröderna (förutom dem fanns det en syster Vera). Senare skulle Vasily Gippius skriva sina memoarer "Meeting with Blok", och efter att ha läst Vsevolod Meyerholds översättning av "Puss in Boots" av Ludwig Tik , skulle Blok markera i sin anteckningsbok den 21 januari 1914 : "Tiks pjäs är transparent och lätt, Vasyas översättning är bra” [11] .
Han studerade först vid Tenishevsky-skolan , sedan vid 6:e St. Petersburg Gymnasium , från vilken han tog examen 1908 med en guldmedalj. Han gick in på fakulteten för historia och filologi vid St. Petersburg University , där hans äldre bröder tidigare hade studerat. Till en början studerade Vasily vid den romersk-germanska institutionen (vetenskaplig handledare professor F. A. Braun ), som han tog examen 1912. Sedan, 1914, tog han examen från den slavisk-ryska avdelningen (handledare professor I. A. Shlyapkin ). Föreläsningar vid Pushkin-seminariet lästes av professor S. A. Vengerov , och de spelade en viss roll i utvecklingen av V. V. Gippius' vetenskapliga intressen.
1908 försöker unge Gippius sig som poet. I litterära tidskrifter under pseudonymer Vas. Galakhov , Rosmer och under hans eget namn uppträder hans dikter, poetiska översättningar och kritiska verk. Gippius arbetar med översättningar av Friedrich Schiller , Heinrich Heine , Rabindranath Tagore , Novalis , översätter Molières komedier , men hans första publicering var en översättning från Horace (" Hermes ", 1908, nr 6). A. A. Blok uppmärksammade Vasily Gippius dikter. I sin tur skriver Vasilij Gippius recensioner av dikterna av Blok, Anna Akhmatova , Nikolai Gumilyov , Fjodor Sologub [12] .
Sedan 1910 var Gippius medlem av " Sällskapet av Zealots of the Artistic Word " (O.R.Kh.S.) Vyach. Ivanova . 1911 gick han med i Nikolai Gumilyovs Poets 'Guild, som var i opposition till O. R. Kh. S., men blev senare desillusionerad av akmeism . Student Gippius delade Bloks intresse för teatern av Vera Komissarzhevskaya och Vsevolod Meyerhold , vars inflytande han också upplevde.
1908-1911 publicerade den unge författaren i publikationerna "New Journal for All" och "New Life". Detta följdes av publikationer i tidningen "Against the Current", samlingen "VIth Gymnasium - Its Students" (1912), tidskrifterna " Russian Thought ", "Northern Notes", " Satyricon ", "Gaudeamus", tidskrifter från Kiev och Kharkov . Åren 1912-1913 publicerade hans vän, poet och översättare Mikhail Lozinsky samlingarna " Hyperborea " i huvudstaden, som var organet för Acmeist "Workshop of Poets". Gippius publikationer publicerades i nr 1, 1912, nr 8, 1913. På samma plats, i nr 4, 1913, dök den unge Vasilij Gippius största verk - dikten "Trollkvinnan". Men författaren misslyckades: hela cirkulationen av den fjärde samlingen av "Hyperborea" konfiskerades fullständigt genom beslutet från St. Petersburgs domstol för erotik av "Trollkvinnan".
Trots att dikten snart återutgavs separat, svalkade Gippius något till sitt eget arbete. 1913 tänkte han ge ut sin första diktsamling, Rosa, men tvingades överge denna idé. G. M. Friedlender ser orsakerna till detta både i yttre faktorer (början av första världskriget , symbolismens kris, oenighet med N. S. Gumilyov), och i interna: besvikelse över hans talang på grund av misslyckandet med The Sorceress, som manifesterades sig själv i att inkludera i den negativa reaktionen på dikten av Alexander Blok [13] . Gippius slutade inte skriva poesi, men han publicerade mindre av sitt eget verk, lämnade mycket opublicerat och tryckte mestadels poetiska översättningar [2] . 1914 publicerades Novalis roman Heinrich von Ofterdingen i Moskva, översatt av Zinaida Vengerova , en välkänd översättare och syster till universitetsmentorn Vasily Gippius. Översättningen av de infogade verserna i romanen tillhörde Vasily Gippius. Detta var innovationen i denna utgåva. I almanackan "Gyllene blomman" (sid., 1915) förekommer ett utdrag ur den självbiografiska dikten av Gippius. I Vsevolod Meyerholds tidskrift Kärlek till tre apelsiner , 1916, nr 1, publicerades en översättning av Puss in Boots , ett sagospel av den tyske romantikern Ludwig Tieck. Denna översättning (skapad redan 1914 ) väckte Alexander Bloks brinnande entusiasm, det var han som rekommenderade Gippius verk till Meyerhold för publicering i hans tidning.
Naturligtvis är intresset för Tik hos författaren till "Puppet Show" förståeligt, som själv i förordet till "Lyriska Dramer" erkände sin närhet till teorin om "romantisk ironi". Blok organiserade läsningen av min översättning och deltog själv i den. Han skrattade mycket och var särskilt nöjd med karaktären hos Ticks katt. Denna uppmärksamhet på karaktären i denna pjäs - genom design minst av allt psykologisk - förefaller mig särskilt symptomatisk i Bloks evolution.
— Vasilij Gippius. "Möten med Blok". I bok. "Alexander Blok i sina samtidas memoarer", v. 2, s. 84.Under dessa år träffade Gippius flera gånger Blok, och många sidor av Gippius ägnas åt analysen av hans arbete. Båda poeterna är i korrespondens, jämför sina poetiska bedömningar av "Poets' Workshop", futurism , Igor Severyanins verk , etc., men samtidigt är Vasily Gippius starkt beroende av den berömda poetens åsikter och kreativa bedömningar : "Jag väntade spänt på att Blok skulle säga "jag gillar" eller "jag gillar inte" [14] .
Relativt poetiskt misslyckande ledde till att Vasily Vasilyevich koncentrerade sina ansträngningar på litterärt arbete. Gradvis skiftar hans intresse från poesi till rysk litteraturs historia . Hans första verk i denna riktning skapades under inflytande av symbolik, som den unga författaren ansåg sig vara vid den tiden [2] , särskilt artikeln "Den smala vägen. Bok. V. F. Odoevsky och romantiken” (”Rysk tanke”, 1914, nr 12). Med tanke på krigsutbrottet mobiliserades Vasilij Gippius för att tjäna som ordningsvakt på sydvästra fronten. Senare, 1916, från fronten, skickades han bakåt, till Kiev, till förfogande för Sydvästfrontens Röda Kors . Här började han sina vetenskapliga band med Kievs universitet - han arbetar i det lokala historiska och litterära samhället, hans fruktbara arbete börjar med Nikolai Gogols biografi och arbete .
Förutom Gogol och Blok hänvisar Gippius till arbetet av A. S. Pushkin ("Från Pushkin till Blok"), M. E. Saltykov-Shchedrin , F. I. Tyutchev , N. A. Nekrasov , N. G. Chernyshevsky , I. S. Turgenev , N. G. Pomya . Efter revolutionen , 1920, publicerade han en lärobok om rysk syntax .
År 1922 erbjöds vetenskapsmannen att ta ordförandeskapet för rysk litteratur vid Perm University [15] . Från den tiden fram till 1930 arbetade han som professor , höll språkkurser, seminarier om Gogol och Saltykov-Shchedrin . 1922 utsågs han till ordförande för byrån för ämneskommissionen för litteratur (frågor om rysk litteratur och det ryska språket) [16] vid avdelningen för humaniora, 1924 , efter omorganisationen av avdelningen för humaniora, han var ordförande för byrån för den pedagogiska fakultetens språkavdelning [17] (dvs. ledde faktiskt hela den filologiska ledningen för den största av Perms universitets fakulteter ). Samma 1924 publicerades hans huvudverk, monografien Gogol, i Leningrad , resultatet av hans mångåriga forskning om studiet av författarens biografi. Samtidigt publiceras många verk både i Perm och i Moskva, Leningrad ( tidningen Byloe ), ukrainska förlag.
Förutom kurser i lingvistik och skrivseminarier undervisade Gippius i kursen "Introduktion till litteraturvetenskap". Det faktum att vetenskapsmannen behöll sin tidigare kärlek till modern poesi förblev hans elevers minnen. Det följer av dem att Gippius, som hyllar tiden, läste för sina elever de proletära verserna av poeten V. T. Kirillov , berömd på 20-talet , författaren till raderna "I vår morgons namn kommer vi att bränna Raphael, förstöra museer, trampa konstens blommor” [18] :
3 kvarts sekel har gått, men jag minns hur Vasily Vasilyevichs röst lät, särskilt högtidligt, när han läste dikterna av den då populära sovjetiske poeten Vladimir Kirillov.
Hjältar, havets vandrare, albatrosser,
högtidsgäster för åskande högtider,
örnstam, sjömän, sjömän,
du har en sång av eld rubinord.
Efter att ha lämnat Perm University (1930) arbetade Gippius i två år vid Irkutsk University , där han undervisade i folklore och rysk litteraturs historia. Vid denna tidpunkt förberedde och publicerade Gippius boken "N. V. Gogol i brev och memoarer”, (Leningrad, 1931). År 1932 börjar det sista och mest fruktbara skedet av vetenskaplig verksamhet i en vetenskapsmans liv. Hans många verk, publicerade vid Perm University, uppskattades vederbörligen av det vetenskapliga samfundet. Som ett resultat bjöd USSR Academy of Sciences in honom att bli forskare vid Institutet för rysk litteratur, och vetenskapsmannen återvände till Leningrad för att arbeta i Pushkin-huset . Dessutom har han sedan 1937 arbetat som professor vid den filologiska fakulteten vid Leningrads universitet (Leningrad Institute of History, Philosophy, Literature and Linguistics). G. M. Friedlender fäster särskild vikt vid den roll som de Gogol-seminarier som Gippius genomförde vid universitetet på 1930-talet och början av 1940-talet spelade [2] .
Sedan 1934 var Vasily Vasilyevich medlem av Writers' Union. 1935 tilldelades han doktorsexamen i litteraturvetenskap. På akademiska terminen 1937-1938. Gippius arbetade också med studenter vid Leningrad Pedagogical Institute. A. I. Herzen . Forskarens forskningsarbete vid den tiden bestod i det faktum att under hans redaktion och med hans inledande artiklar publicerades F. I. Tyutchevs verk, 1936 och 1939. På 1930-talet publicerades de kompletta verken av Saltykov-Shchedrin , A. S. Pushkin och N. V. Gogol av Goslitizdat . Källor noterar Gippius exceptionella roll i sammanställningen av den akademiska utgåvan av Gogols Samlade verk, "till vilken han var initiativtagaren och själen", enligt hans biograf [2] [5] .
Vasily Vasilyevich samordnade forskningen om Gogols biografi och textkritik i Pushkinhuset i många år, från 1940 till sin död var han ordförande för Pushkinkommissionen för USSR Academy of Sciences. Som chef för institutionen för rysk litteratur vid Leningrad State University, agerade han som en vetenskaplig granskare vid försvaret av doktorsexamen. Avhandlingen ägnades åt F.I. Tyutchevs arbete och försvaret var framgångsrikt, trots att det började redan i den belägrade staden, i december 1941. Snart omkom både doktoranden och professorn [7] . Före sin död hann Gippius ge ut boken "The Enslavers of the Nations. Litteraturklassiker om tysk chauvinism” (M.-L., 1941).
V. V. Gippius dog den 7 februari 1942 i det belägrade Leningrad. Fram till de sista dagarna av sitt liv utstod han orubbligt de svårigheter och svårigheter som blockaden orsakade, och fortsatte med stor entusiasm att arbeta med den nya, sista monografin om Gogol han hade tänkt ut, som han inte kunde slutföra (Kapitlen i denna monografi fullbordad av V. V. Gippius (om kvällarnas litteraturhistoria på en gård nära Dikanka”) publicerades postumt i boken: Proceedings of the Department of New Russian Literature. Publishing House of the Academy of Sciences of the USSR, M.-L. , 1948. s. 9-38.
- Friedlander G. M. Vasily Vasilyevich Gippius.Artikeln är baserad på material från Litteräruppslagsverket 1929-1939 .
![]() |
| |||
---|---|---|---|---|
|