Aladdin och den magiska lampan | |
---|---|
Arab. | |
Genre | berättelse |
Originalspråk | Arab |
Datum för första publicering | 1712 |
Cykel | Tusen och en natt |
Mediafiler på Wikimedia Commons |
Aladdin (även Ala ad-Din [1] , arabiska علاء الدين , ʻAlāʼ ad-Dīn ) är en av de mest kända arabiska sagorna som ingår i samlingen Tusen och en natt . Vissa moderna forskare menar att denna berättelse från början inte ingick i samlingen, utan är en senare västerländsk "skiktning" [2] , som ändå har "österländska rötter".
Den franske författaren Antoine Galland , som publicerade den första franska översättningen av " Tusen och en natt ", inkluderade berättelsen om Aladdin [3] , men denna berättelse finns inte i något av de arabiska manuskripten eller tryckta upplagorna, vilket är anledningen till att Gallan var länge misstänkt för förfalskning [4] [5] . Galland började publicera sin översättning av Tusen och en natt 1704 [6] . Enligt Gallans dagböcker lyckades han ta reda på historiens existens på följande sätt: den 25 mars 1709 träffade han en viss maronitisk forskare vid namn Hanna (Juhenna) Diyab ( Hannâ Diyâb [5] ) [7] , förs till Paris från den syriska staden Aleppo den berömda resenären i länderna i öst, Paul Lucas. I sin dagbok förklarar Galland att han översatte Aladdin vintern 1709-1710. Han inkluderade sagan i volymerna IX och X av sin upplaga av Tusen och en natt.
John Payne, en forskare om Gallans liv och verk, tror att när Gallan träffade Hannah hade de första sex volymerna av översättningen (1704-1705) definitivt redan slutat i tryck, och volymerna 7 och 8 hade också kommit ut eller förbereddes för publicering. Hanna började snart känna sympati för den nyfikna fransmannen och erbjöd sig vidare att hjälpa honom med att sammanställa nästa volym, och lovade att förse honom med ett rikt material, som han som berättare var flytande i [3] .
" Han berättade för mig ", skriver Gallan, " flera eleganta arabiska berättelser, som han själv senare frivilligt skrev ner åt mig ." Efter det finns det en lucka i dagboken, och nästa post hänvisar till den 5 maj: " Maroniten Hanna har berättat klart historien om lampan för mig ."
Hanna stannade kvar i Paris till hösten samma år, och med utnyttjande av denna tid skrev Galland ner flera andra berättelser från sina ord, som senare ingick i volymerna 9-12 av studien [8] . Dessa var "Baba-Abdallah" och "Sidi Nu'uman", (13 maj 1709) "Den magiska hästen", (22 maj 1709) "Prins Ahmed och Pari Banu", (25 maj 1709) "Två äldre systrar, avundsjuka på den yngre ”, (27 maj 1709)” Ali Baba och de fyrtio tjuvarna ”, (29 maj 1709),,” Khoja Hassan Alhabbal ”och” Ali Khoja ”(31 maj 1709).
Maronitiska Hanna åkte hem, troligen i oktober 1709, eftersom en ny anteckning dyker upp i Gallans dagbok: “ 25 oktober. I kväll fick jag ett brev från Hanna från Marseille. Skriven på arabiska, daterad den 17, skriver att han kom dit med god hälsa. »
Och slutligen, den 10 november, dyker en annan post tillägnad sagan om Aladdin upp i dagboken:
Igår åtog jag mig att läsa en arabisk berättelse om Lampan, som för mer än ett år sedan skrevs ner åt mig på arabiska av en maronit från Damaskus - Monsieur Lucas hade den med sig. Den måste översättas till franska. På morgonen hade jag läst den i sin helhet. Här är dess fullständiga titel: "Berättelsen om Aladdin, son till en skräddare, och äventyren som föll på hans lott på grund av en afrikansk trollkarls fel och genom lampan."
Galland satte genast igång med översättningen, som blev klar två veckor senare. Enligt dagboken översattes bind XI av 1001 nätter, som innehöll Hannahs berättelser, slutligen till franska den 11 januari 1711. Slutligen noterar en dagboksanteckning daterad den 24 augusti 1711 att Galland avslutade urvalet av sagor som han tänkte inkludera i den 11:e volymen av sin upplaga i framtiden.
John Payne rapporterar upptäckten i Bibliothèque nationale de France i Paris av två arabiska manuskript som innehåller berättelsen om Aladdin (med ytterligare två "interpolerade" berättelser). Ett manuskript skrevs av en parisisk baserad syrisk kristen präst vid namn Dionysios Shawish under pseudonymen Dom Denis Chavis. Det andra manuskriptet tros vara en kopia av Michael Sabbah, gjord av ett manuskript skrivet i Bagdad 1703. Det förvärvades av Frankrikes nationalbibliotek i slutet av 1800-talet [9] . Som en del av sitt arbete med den första kritiska upplagan av Natten visade Muhsin Mahdi [10] att båda dessa manuskript är falska och är "omvända översättningar" av Gallans text till arabiska.
Utgivningen av åttonde volymen av Tusen och en natt åtföljdes av en ganska obehaglig händelse, som Gallan själv inte hade något att göra med. Han föreskrev specifikt i förordet till publikationen att sagorna "Zein Al-Asnam", "Kodadad och hans bröder" och "Princess Dariabar" inte hade något att göra med arabisk folklore och lades till utan tillstånd av förlaget, som alltså önskade för att fylla i "luckan". Dessa berättelser var av persiskt ursprung [11] och blev kända i Frankrike på grund av att de skrevs ner av en annan folklorist - Petit de la Croix, "kungens professor och läsare i fråga om [översättning] från det arabiska språket." De utgjorde en del av en samling mycket lik The Thousand and One Nights, men kallade The Thousand and One Days ( hezar-o-yek ruz). Upplåningen skedde utan de la Croix vetskap och utan Gallands vetskap, som upprörd över ett sådant godtycke nödgades fördröja utgivningen av nästa volym och byta utgivare; dessutom föreskrev han specifikt att "överflödiga" berättelser skulle tas bort från den andra upplagan. Döden hindrade honom från att uppfylla denna avsikt.
Det är inte känt om denna berättelse satte tvivel på berättelsens äkthet hos senare forskare, eller det faktum att efter Gallans död, varken i hans arkiv eller någon annanstans kunde det arabiska originalet av Aladdin hittas, dessutom var denna berättelse som inte fanns i något av manuskripten från Tusen och en natt som var kända vid den tiden, men röster började höras om att denna berättelse, och kanske flera andra, Gallan komponerade själv med hjälp av sin kunskap om livet i Araböstern, och lagt till sin samling för att öka dess volym. Det är värt att notera att skeptiker i sina antaganden på intet sätt är eniga, och eftersom alla var överens om att Gallan inte föraktade litterära förfalskningar, är de inte överens om hur många sagor han skrev [12] . De kallades från två till tre ("Zein Al-Asnam", "Awakening of the Sleeper" och faktiskt "Aladdin") upp till det djärva antagandet att inte fler än 282 är äkta, resten uppfanns av Gallan [13] , som sålunda under århundraden bildade en europeisk vision av öst. Professor Henry Palmer uttryckte sig mest försiktigt i denna diskussion och noterade att några av berättelserna om Tusen och en natt kan ha persiska rötter och är förknippade med den berömda cykeln om Harun ar-Rashid [14] .
Senare blev det känt att författaren till texten var den libanesiske forskaren Michel Sabbâgh , som sammanställde flera manuskript i Paris , som påstås ha anknytning till samlingen av Tusen och en natt [15] . Under det första decenniet av 1800-talet hävdade Sabbagh att han hade transkriberat ett manuskript av Tusen och en natt från ett irakiskt manuskript daterat den 21 oktober 1703, före Gallans utgåva. Under lång tid ansåg forskare att Sabbaghs verk var äkta, även om materialet i hans sammanställning faktiskt lånades från utgåvorna av Galland och manuskripten av Chavis ( Dom Chavis ) och Malle ( Maillet ) [16] . Uppkomsten av återberättande i den muntliga traditionen går tillbaka tidigast 1850 [17] . För närvarande har sagan ur folkloresynpunkt tilldelats den internationella klassificeringskoden AT 561: Aladdin ( Enzyklopädie des Märchens , Vol. 1: 240-247) [17] .
Berättelsen "återberättas" ofta med variationer - följande är en korrekt version av Burtons översättning från 1885 [18] .
Aladdin är en fattig ung slacker som bor i "en av städerna i Kina". Han rekryterades av en trollkarl från Maghreb , som utgav sig som bror till Aladdins bortgångne far, skräddaren Mustafa, övertygade Aladdin och hans mor om hans goda avsikter och lovade att göra killen till en rik köpman. Trollkarlens verkliga motiv är att övertyga den unge Aladdin att skaffa en underbar oljelampa från en magisk fällgrotta. Efter att trollkarlen försöker lura honom, är Aladdin fångad i en grotta. Aladdin bär fortfarande den magiska ringen som trollkarlen lånade honom. När han gnuggar sina händer i desperation, gnuggar han oavsiktligt ringen och en ande dyker upp , som befriar honom från grottan och låter honom återvända till sin mamma tillsammans med lampan. När hans mamma försöker rengöra lampan så att de kan sälja den och köpa mat till middag, dyker en andra, mycket kraftfullare ande upp och måste göra budet från personen som håller i lampan [18] .
Med hjälp av en andelampa blir Aladdin rik och mäktig och gifter sig med prinsessan Badrulbadur, sultanens dotter (efter att magiskt hindra henne från att gifta sig med vesirens son). Anden bygger ett underbart palats åt Aladdin och hans brud, mycket mer magnifik än sultanens [18] .
Trollkarlen får höra om Aladdins tur och återvänder; han tar upp lampan och lurar Aladdins fru (som inte är medveten om lampans betydelse) genom att erbjuda sig att byta ut "nya lampor mot gamla". Han beordrar anden från lampan att ta palatset, tillsammans med allt dess innehåll, till sitt hem i Maghreb. Aladdin har fortfarande den magiska ringen och kan tillkalla den yngre anden. Ringens ande kan inte direkt förstöra andens magi från lampan, men han kan leverera Aladdin till Maghreb, där han, med hjälp av prinsessans "kvinnotrick", lämnar tillbaka lampan och dödar trollkarlen och lämnar tillbaka palatset till dess plats [18] .
Trollkarlens mer kraftfulla och onda bror planerar att förgöra Aladdin för att ha dödat sin bror genom att maskera sig som en gammal kvinna känd för sina helande krafter. Badrulbadur faller för sitt bedrägeri och beordrar "kvinnan" att stanna i hennes palats i händelse av sjukdom. Aladdin, varnad för denna fara av lampans ande, dödar bedragaren. Alla lever lyckliga i alla sina dagar, så småningom tar Aladdin över sin svärfars tron.
I andra översättningar av sagan beskrivs Aladdin ofta som son till den persiske skräddaren Hassan. I översättningen av M.A. Salye framträder Aladdin som son till en skräddare som bodde i en av städerna i Kina [19] , men i vissa översättningar är han en kines [18] , som lockades till sina elever av en dervisch från Maghreb för att få en magisk lampa . Med hjälp av denna lampa fick Aladdin makten över anden , gifte sig med prinsessan Budur och började bo i sultanens palats .
Aladdin och den magiska lampan | |
---|---|
| |
Filmer |
|
TV-serier |
|
Teater | |
Videospel |
|
Övrig |
|
Aladdin " " Disney " | "|||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Disney renässans | |||||||||
Filmer |
| ||||||||
Anpassningar |
| ||||||||
musik |
| ||||||||
attraktioner |
| ||||||||
Tecken | |||||||||
Relaterad |
![]() | |
---|---|
I bibliografiska kataloger |
|